KAFE A CIGARETY
-Ahoj! Ty jsi Steve? -Steven
Posaď se.
-Roberto? -Ano.
Jsem úplně profouklej.
Ten vítr, co?
Já jsem taky profouklej.
Co piješ? Kafe?
Kafe. Dělá mi to dobře. Co tobě?
Já miluju kafe?
-Ty taky? Steve! - Stevene. - Stevene. Jo.
Miluju kafe.
Co děláš?
No víš, jen tak vysedávám, dám si cigáro...
Cigarety a kafe patří k sobě.
Nezdá se ti, že ho piješ moc?
Ne. Kafe je zdravý.
Já ho piju před spaním.
Pak sním mnohem rychleji.
Jako kdybych dal kameru na závodní auto.
Všechno pak takhle ubíhá.
Sen za snem.
Lidi se ptají, o čem se mi zdálo.
Já povídám: "Nestíhám
si to pamatovat, abych vám to mohl říct".
Kouříš?
Jen když piju kafe.
Znáš moji mámu?
Jestli znám tvou mámu? - Jo. - Ne. Myslím, že ne.
Měli by to kafe dávat zmrazit do ledničky.
A dát do toho špejle.
Děti by si s tím pak mohly hrát:
Místo nanuku by byl kofejnovej nanuk.
To je skvělý, i když ti vůbec nerozumím.
-Slyšíš mě? -Cože?
Jesli mě slyšíš? Je tu hluk.
Možná bychom si měli přesednout...
Ano. Díky. To by bylo fajn.
Dobrý.
-Dobrý? -Tady je to lepší.
Mně se tam taky líbilo víc.
-Kdy odcházíš? -Myslíš ze Států?
Ne, odtud.
Už za chvíli. Musím k zubaři.
Ale moc se mi nechce. Nemám rád zubaře.
Ale musím tam. Už jsem tam dlouho nebyl.
Dobře...takže nejdeš?
No měl bych. Ale vůbec se mi nechce.
Steve, já teď nic nemám.
Chceš jít místo mě?
Díky, můžu jít místo tebe.
Super! Tady je adresa.
Tady je jeho jméno.
Stevene, díky moc.
V pohodě. Nevadí ti to?
Ne díky. Prohlídka u zubaře. Dobrý.
Je mi líto Steve, už musím jít.
-Stevene. -Jo. Musím k zubaři.
Díky. Nezlob se.
Abys nepřišel pozdě!
Rád jsem tě poznal.
Já tebe taky... když se to tak vezme.
Dvojčata (memphiská verze)
Co vlastně děláme tady v Memphisu?
-To byl přece tvůj nápad. -Ne, tvůj!
-Můj? Tvůj!
Moc vtipný.
Nehul tady!
-Nesnáším ten smrad. -No a?
-Seš snad kovboj? -Tohle je čerstvej tabák.
Ne, tohle sou pořádný cigára.
To je na hovno.
Seš vůl?
Nejsem.
Zmlkni.
Jak se vede? Chcete dolít?
-Ne. -Jo.
Pane?
-Ano. -Ano.
-Do háje! -Omlouvám se.
Co děláš, člověče?
Ještě jednou se omlouvám.
Ty seš chodící bomba.
Tohle je ale pajzl.
-Budete si ještě přát? -Zapálíš mi.
Kafe a cigarety? To není zrovna zdravý!
- Je libo sendvič? - Ne. - Ne.
- Jste místní? - Ne. - Ne.
Sourozenci? -Ne. -Ano.
- Dvojčata? - Ne. -Ano.
Jo, jsme.
Myslel jsem si to. To mi někoho připomíná.
- Koho? - Heckela a Jeckela.
Víte přeci. Ty mluvící straky.
A kdo z vás je to zlé dvojče? Tak to přece bývá, že jo?
To kafe chutná jako bláto.
A kdo z nás vypadá jako to zlé?
Já bych řekl, že on. Má takový ďábelský pohled.
Dělám si srandu.
- To doufám. - Napadlo mě to...
protože jste dvojčata.
- Už jste byli v Gracelandu? - Ne. - Ne.
Tak to tam musíte! Je to tam fakt skvělý!
-Bude vám vadit, když si přisednu? -Mně jo.
Jen si sedněte. Máte zrovna přestávku?
No vlastně ne, ale není tu moc frmol.
Mohl bys mi trochu pomoct?
Zůstaň sedět jak seš. Takhle mě šéf neuvidí.
To ta jeho zlá přirozenost.
Věděli jste, že Elvis má taky dvojče?
Jmenuje se Jesse Garon. Elvisovo druhé jméno bylo Aron.
Všichni si mysleli, že zemřel při porodu.
Ale podle mě...
jejich matka nechtěla dvě děti.
Nečekala, že bude mít dvojčata, ...
tak dala jedno dítě pryč.
Jesse vyrostl taky v Arkansasu, nebo v Mississippi, nebo tak.
Aniž by tušil, že má bratra.
Někdy v osmašedesátým si řekl před zrcadlem:
"Teda, já vypadám jako Elvis!"
Vydal se za Elvisem do Memphisu.
Elvis ho vidí a říká: "Ty musíš být můj bratr!"
„To je neuvěřitelný. Jak se máš? Co pro tebe můžu udělat?"
Jesse na to: "Já nevím, bylo by fajn...
být na jednu noc tebou."
Elvis měl koncert a vzal bráchu s sebou.
Chtěl vědět, jesli se lidi nechají zmást.
Nemohl tomu uvěřit, ale brácha zněl jako on.
Elvis už měl showbusinessu dost.
A tak poslal na turné jeho.
To byla velká chyba. Bratr to rozjel ve stylu Las Vegas.
Bílý přiléhavý oblečky, flitry, křiklavý barvy,
Tohle by Elvis nikdy neudělal. Jeho bratr navíc začal tloustnout.
Cpal se těma sendvičema s burákovým máslem.
Colonel pak řekl: "Toho týpka se musíme zbavit!"
A tak ho začal ládovat pilulema.
Myslím, že ty ho pak zabily.
Takže...v čem je pointa?
- Vy nejste fanoušci Elvise? - Ne.
Já znám taky jednu historku o Elvisovi, chceš ji slyšet?
- Říká ti něco jméno Otis Blackwell? - Ne.
- A co Junior Parker? - Ne.
To jsem čekala. Elvis jim vykrádal hudbu.
Za jejich písně jim zaplatil jen 10 doláčů, stejně jako jiným černým muzikantům.
To si o Elvisovi myslím já...
Nemyslím, že to byl Elvis. To byl Elvisův bratr.
To znamená, že je všechno v pořádku?
Můj nejmilejší Elvisův citát je:
"Černoch je dobrý jen na to, aby mi vypucoval boty"
Nemyslým si, že by "Král" tohle řekl.
To muselo být jeho zlé dvojče.
Danny, co tam děláš? Lidi čekaj.
- Hned jsem zpátky. - Můžeš dostat padáka.
Ukecanej vidlák!
Tady je to nějak divně cítit.
Nemáš náhodou moji košili?
Neřekl bych.
Já myslím, že jo. Tahle není cítit po mně.
- A jak je teda cítit? - Jako já, ale jinak.
- Tahle je cítit po mně. - Ale tahle taky.
No vždyť já jsem... já.
Je to moje košile?
- Proč mě pořád napodobuješ? - Nenapodobuju!
- Proč nemáš vlastní styl? - Já ho mám!
Ne, jenom mě napodobuješ.
- To je můj styl! - Ne, to je můj!
- A ty boty, máš mý boty! - Ne, to jsou moje boty!
NĚKDE V KALIFORNII
- Ahoj.
Ahoj Tome! To jsem rád, že sis konečně našel čas!
Říkej mi Jime.
Kámoši mi říkají Jime.
Nebo Jimmy, nebo Iggy...
Nebo Jiggy. Říkej mi Iggy.
Dobře, jak chceš.
Jsem pro. Jim nebo Iggy, nebo...
Iggy. Říkej mi Iggy.
Promiň to zpožďění.
Hromadná bouračka. Čtyři auta.
V devět ráno jsem odrodil dítě.
Na dálnici jsem zachraňoval životy.
Nejhorší je ta nouzová chirurgie přímo na ulici.
Nemáš vlasní nástroje ani asistenty.
To je vražedný.
Musel jsem dělat tracheotomii.
Měl jsem na to jen kuličkový pero.
Spousta práce.
Počkej, ty jsi doktor?
Jo, jsem doktor.
Chci říct, že hudba a medicína patří k sobě.
Ta kombinace...
...žít na místě, kde se obě protínají.
Spousta lidí říká, že se to odráží v mý hudbě.
No, já nevím.
Jo, já ti rozumím.
To uspořádání a...
...ta lidskost.
Ta lidská stránka věci.
Ta úcta.
- Tak tos měl docela dlouhej den. - Jo, lékařský ráno.
- Jsou všichni v pořádku? - Nejspíš jo.
- Už tady asi chvilku sedíš, co? - Jo.
Dal jsem si kafčo.
Objednal jsem i pro tebe.
Tys objednal pro mě?
Může být?
Kafe, jo... Dám si kafe.
No tak, dej si šálek.
- To jsou tvý cigára? - Ne... Ne.
Už tady ležely, než jsem přišel.
- Ty přece nekouříš, ne? - Ne, přestal jsem s tím.
Já taky.
Bylo toho už dost...25 let.
Cítím se teď plnej energie.
Vod tý doby co jsem přestal, je všechno...
...mnohem ostřejší. Taky mi to tak připadá.
Je mi líto těch hlupáků, co furt hulej...
Nemaj žádnou vůli. Cucáci!
Dobrý je, že když přestaneš...
...teď když nekouřím...
...tak si klidně jednu můžu dát, protože jsem toho nechal.
Je to stejný jako se šperkama...
Vlastně nebudu ani šlukovat.
Dáš si taky jednu?
Nó, když jsem toho nechal...
Jasně, když už´s s tím přestal, tak si můžeš klidně jednu zapálit.
Jo, to můžu.
Teda člověče! Díky!
Rozumíš, jak to myslím?
Teď, když už jsme přestali...
Cigára a kafe.
Tomu říkám kombinace.
Tomu se nic nevyrovná.
My jsme totiž generace kafe a cigaret.
Když se nad tím člověk zamyslí.
Ve čtyřicátejch, to byla generace, koláč a kafe.
Jako Abbott a Costelo z telky!
Ti si vždycky dali kafe a koláč.
Jó, jako Abbott a Costelo.
Ti si vždycky dali kafe a koláč.
"Dáme si koláč a taky kafe".
Na co čekáte?
Chodíš sem často?
Jó, tohle je můj oblíbenej podnik.
Jen sem se divil, že tady v jukeboxu není nic od tebe.
No, jestli se ti tady nelíbí...
...tak můžeme jít do Taco Bell. Někam, kde ti to bude sedět.
Co to povídáš?
Vypadám snad jako nějakej týpek z Taco Bell?
Ne, ale když se ti tady nelíbí...
- Říkals to, nebo ne? - Ne to jsem neřekl.
Můžeme jít do toho Domu Koláčků International.
Třeba to bude podle tvýho gusta.
Tohle jsem netvrdil.
Nechci do Domu Koláčků International.
Mně se tady líbí.
Ale v DKI maj dobrý kafe.
Ty máš rád kafe z DKI?
Dávám si kafe v DKI.
Chutná mi tam. Tobě ne?
Jo, chutná mi.
Prvotřídní pití!
Jó, není špatný.
Málem bych zapomněl.
Dělal jsem v L.A. s jedním bubeníkem.
Říká se mu "Velkej Robo".
Dovede do toho fakt řezat.
Hned jsem si na tebe vzpomněl.
Myslím, že bys ho měl vyzkoušet.
Měl bys sis ho poslechnout.
Chceš říct...
Že potřebuju profesionálního bubeníka?
Že sám na to nestačím?
Ne, ale jako muzikant jsem si myslel...
Že bych ti o něm měl říct. Je skvělej!
Víš, je to takový tvrdý, industriální, temný...
Říkal jsem si: "No teda!"
Cos mi vlastně chtěl říct?
Že potřebuju bubeníka?
Že bych měl mít bubeníka?
Že bubny na mých deskách stojí za prd?
Nebo co?
Zapomeň na to.
Víš co?
Myslím, že už budu muset jít.
Fakt už musíš?
Nedáš si ještě šálek?
Rád bych.
Ale, už vážně musím.
Moje žena...
Je sama v hotelu.
Možná by mohla taky přijít.
Dát si kafe a pár cigaret.
Ona nekouří.
Znáš to přece. Silná vůle...
Nechci ji k tomu navádět.
Zůstane to mezi náma.
Jen abysme nevyšli ze cviku.
Teď už musím běžet.
Tak zase někdy.
Škoda, že už musíš.
Bylo to zajímavý posezení.
OK, tak někdy příště.
- Měj se. - Ty taky.
Od něj tu taky nic nemají!
TYHLE VĚCI TĚ ZABIJOU
- Seš posranej vůl, víš to? - Co?
Nemůžu tomu uvěřit, furt kouříš tyhle sračky.
Vinny, posereš se z toho.
Jednou tě to zabije. Věř mně.
Seš tady snad abys mě furt votravoval nebo co?
Říkal´s, že s tím skončíš.
Místo toho, pokoušíš štěstí...
a tyhle posraný tabákový společnosti na tom jen bohatnou.
A ty z toho pak dostaneš raka.
A pak z toho zbohatnou i posraný doktoři a nemocnice .
A pohřebáci taky.
Jenom proto, že chceš hulit jak posranej vůl.
Nemůžu si pomoct. Jsem na tom sakra závislej, OK?
Takže kafe a cigára?
To je tvůj oběd? To není zdravý, nebo jo?
Taky piješ kafe, tak mě moc neser.
Vinny, já už jsem obědval.
No tak já držím dietu, OK? Ježíši!
Můj divnej kluk jde.
Udělej pro mě něco. Neříkej to, prosím, matce.
Co to sakra kecám? Stejně kouří jak lokomotiva.
Jak se vede, Juniore?
- Moc nemluví, že? - Poslední dobou ne.
Poslední dobou je zamlklej.
Včera v noci jsem ti dal 10 babek. Co´s s nima udělal?
Zrovna jsem ti dal 5.
Poslouchej, dám ti ještě dolar. To je všechno.
Můžeš mě alespoň obejmout? Blbý obejmutí za 6 dolarů?
Obejmutí je za 10 dolarů?
Ty ses snad pomátl. Dobře, pojď sem. Dám ti je.
Raději si běž koupit něco k jídlu, něco pořádnýho.
Jo, stejně jako on. Nějaký kafe a cigarety.
Oh, brácho! O čem to sakra mluvíš?
Podívej kolik toho vypiješ ty.
Máš toho celou konvicu.
No a? Vždycky přinesou celou konvicu.
Mám rád kafe. Udržuje mě v tempu.
Udržuje tě v tempu, jo?. Seš posranej blázen. Kofeinovej blázen.
- Taky snad piješ kafe, ne? - Jo.
- Tak? - Možná bys mohl zkusit přestat.
- Nejsem žádnej sráč.
Blbče blbej.
Sakra, zas můj kluk.
Kolik´s utratil?
Tohle všechno za 4 dolary?
Hrášek a něco na pití za 4 dolary?
- Co to kruci je? - Čínskej hrášek.
No ne?
Japonskej?
Čínskej, Japonskej. To je jedno a to samý.
Zkus to.
Ježíši Kriste! Chutná to jako pepř.
Dej to sem.
Parchant malej. Viděl´s to? Pokoušel se mě otrávit.
Ale ne, Joe. Poslouchej. Je to dost drahý.
Je to pochoutka. Vytříbená chuť.
S tím na mě nechoď.
Ježíši Kriste, už ne.
Kurva, to si nemůžu ani zapálit, aby do mě někdo neprudil?
Víš ty co? Seš vážně posranej vůl.
Půjdu do těch tabákových společností...
a poděkuju jim, až tě budou dávat pod zem.
A řekl jsem ti někdy, že seš jak posraná manželka, kterou jsem nepotřeboval?
Kurva, ani zapálit si nemůžu.
Promiňte, slečno. Mohu vám dolít?
Raději bych, kdyby jste to neudělal.
Mělo tu správnou barvu, teplotu,... Bylo v pořádku.
Omlouvám se.
Ahoj.
Promiňte. Promiňte za to kafe.
- Nejmenujete se náhodou Gloria? - Ne.
Protože já jsem myslel... Nejste přátelé s...
Promiňte.
Nemohu vám donést ještě něco?
Sendvič? Něco na jídlo ke kávě?
To není moc výživný oběd – káva a cigarety.
To není můj oběd, OK?
Promiňte.
Alexi?
Ty´s mě vylekal.
Jak se vede, Isaachu?
Dobrý?
Moc dobrý.
Rád tě vidím.
Nedovedeš si představit, jak mně bylo v Paříži smutno.
Posaď se.
Jsem rád, že´s zavolal.
Tak dlouho jsme se neviděli.
- Objednal jsem ti kafe, neva? - Jo, jasně. Dík.
Je všechno v pohodě?
Všechno je dobrý. Moc dobrý.
Mám se fajn.
Seš si jistej, že je všechno v pohodě?
Všechno v klidu.
A ty?
Já? Všechno je OK.
Znáš to, ne perfektní, ale jde to.
Dobrý. Rád tě vidím.
I já tebe, chlape.
Já jen, že jsme se dlouho neviděli...
a když´s volal, že mě chceš vidět, myslel jsem, že se něco stalo.
Ne. Jen jsem tě chtěl vidět, to je všechno.
Já tebe taky, chlape. Taky jsem tě chtěl vidět.
Seš si jistej, že mně nic nechceš říct?
- Nemáš nějakej problém? - Ale proč?
- Chceš abych měl? - Ale ne.
Když´s volal, měl jsem pocit, jak kdyby se něco stalo.
Možná si chceš o něčem promluvit. To je všechno, chlape.
Isaachu, nic se neděje.
Vážně.
OK?
Seš si jistej?
Zbláznil ses, Isaachu?
Seš si jistej, že mi nechceš nic...
no...prozradit?
Mám si vymyslet něco špatnýho?
Něco si pro tebe klidně vymyslím.
Ale ne. Ne. Nechci abys něco vymýšlel.
Víš, jsem tvůj nejlepší kámoš.
Neměl by ses bát, říct mi pravdu.
Povědět mi, jestli tě něco trápí.
Přestaň kecat.
Jasně, rozumím. To je v pohodě.
Dík.
Žádnej problém.
Isaachu, žádnej problém.
No, řek´ bych, že půjdu.
Vážně? Tak brzo?
Jo, víš, chlape...
jestli o tom se mnou nechceš mluvit, nechci bejt na obtíž.
Isaachu, nemám žádnej problém. Nechápeš to? Žádnej problém.
Chápu. Ale poslyš,...
jestli o tom teď nechceš mluvit, kdykoliv zavolej, dobře?
Možná, že teď jen není ta pravá chvíle.
Tak teda, rád jsem tě viděl.
Jo, já tebe taky.
Mrzí mě, že jsem tě zklamal, ale vážně se nic neděje. Fakt.
To je v pohodě.
Chápu.
Ne. Nechápeš.
Zavolej.
Tak zatím, Isaachu.
Brzo.
- Ahoj, tak ráda tě vidím. - Já tebe taky.
Je to tak dlouho...
Naposledy kdy? Před dvěma roky v Sydney, ne?
Opravdu jsou to už dva roky?
Jak se má Jeff a Beryl?
Však víš, je to pořád dokola. Pořád řeší ty jejich rodičovský záležitosti.
Nemáš tu sebou pana Catea a malé?
Ne. Jsem tu bohužel sama. Uvidím je příští týden.
Je všechno v pořádku?
Jo, taky bych chtěla mít dítě.
Někdy.
- Co vám mohu přinést? - Co si dáš, Catie?
Můžu dostat espresso, prosím? Ve velkým hrnku?
Jo, já si dám taky espresso, díky. Dvojitý.
A můžete mi k tomu donést i mléko? A ohřát ho?
- Myslím, že tohle zvládneme. - Děkuji.
Promiň, že jsem přišla pozdě. Vím, že nemáš moc času.
O to se neboj. Přála bych si zůstat déle.
Zůstáváš přes noc nebo si tu vyřizuješ jen pracovní věci?
Ten tvůj mejdan.
Ne, zůstávám přes noc. Ale musím tu udělat i nějaká interview.
Myslela jsem, že to tu bude jednodušší.
Dělají ho nahoře v mém apartmá.
Chystám se na další,...
a tak jsem si myslela, že bude lepší, když se sejdeme tady dole.
Ne, díky, Shell. Nejsi...
Ale no tak.
Nikdo ti v tom přece nebrání.
- Tady máš. - Díky.
Takže chceš říct, že ti platí tenhle hotel...
a užívají to i pro tvou publicitu?
To zní úsporně.
No, je to apartmá. Takže stačí jen rozdělit pokoj.
Jo, ale proč nemůžou zaplatit jeden pokoj pro tebe...
a druhej pro práci?
No, je to docela nízkorozpočtová záležitost.
Jo, jasně.
Je to docela levný, holka.
Ještě něco?
- Ne díky. To stačí. - Není zač.
Docela těžký se sem dostat. Málem se mně to nepovedlo...
dokud nezjistili, že jsem tvá sestřenice.
Venku jsou nějací paparazziové.
Řekla bych, že za tebou všude běhají, ne?
Řekla bych, že za každou takříkajíc celebritou...
Bože, to musí člověka občas docela otravovat, ne?
To nemyslím sebe.
Já jsem volná.
Sice téměř na dně, ale úplně volná.
Mě nikdo nesleduje, to jsem si kurevsky jistá.
Jen když si myslí, že jsem ty.
Jednou jsem se dostala do klubu jen proto, protože si mysleli, že jsem ty.
Pak přišli na to, že nejsem a chtěli, abych odešla.
Parchanti.
Neber to zle... Chci říct, to musí bejt skvělý. Máš všechno.
Dobrýho manžela, nádherný dítě.
Cestuješ po celým světě, přespáváš v super hotelech.
Večírky...
Víš, co se říká, "Tráva je vždycky zelenější."
Tak jak se má...
Sakra.
- Johnny. - Kdo?
Jimmy. Tommy. Promiň.
Jak se má?
Rozešli jsme se skoro před dvěma roky.
Tommy. Debil.
Mám teď novýho přítele. Leeho. Pamatuješ?
Má kapelu. Psala jsem ti o něm.
Je důležitá část mýho života.
Promiň, Shell, nemyslím, že´s mi o něm psala.
Ale jo, dokonce jsem ti posílala i jeho blbý CD.
Tvůj asistent ti ho nejspíš nepředal.
To je v pohodě. Nic se neděje. Vím, kolik máš práce.
- Pamatuješ, kam jsi to posílala? - Ne.
Jeden tejden seš v LA,...
pak v Londýně, pak v Sydney.
Seš každej den v jiným městě.
Ráda bych si to poslechla. Co to je za hudbu?
Je to fakt...
je to trochu tvrdý...
trochu industrial, takový pulsující...
Nemyslím, že víš co myslím.
- Jak se jmenují? - Říkají si Sqürl.
Squirrel.
Ne, Sqürl. Jak se říká tady.
S-Q-U-R-L, s přehlasovaným U - Sqürl.
Sqürl. Chápu. Jo.
Můžu si to CD koupit, než najdu to, co´s mi posílala?
Ne. Ještě ne. Nahráli to na vlastní náklady, takže...
Ale myslím, že nahrávací společnost to nakonec zprodukuje.
Myslím...
Budu muset najít to CD, abych si ho poslechla.
Nebudeš ho hledat.
Shell, to od tebe není hezký.
- Je to pravda. Nebudeš ho hledat. - Vážně?
Kurva, vím že ne. Protože jsem si zrovna vzpomněla,...
že jsem ti ho vlastně ani neposlala.
Jen jsem si říkala, že ti ho pošlu.
Málem bych zapomněla. Tohle je pro tebe.
Dík. Co to je?
To je dost drahý. Muselo to stát stovky dolarů.
Krutý, dík. To se hodí.
Budu vypadat jak filmová hvězda, že?
- Na zdraví. - Na zdraví, paní úžasná.
Vážně, Catie, ráda jsem tě viděla.
Ne, já děkuju.
A díky za všechen ten skvělej lup.
To nic není.
Je to lup, ne?
Nejspíš ti dávají zadarmo všechno možný:
Šperky, šaty.
Nejspíš i auta, co?
Ne, nedávají mi auta.
Někdy mi dají make-up, čas od času.
Jen jsem si myslela...
Já nevím, jen jsem chtěla...
Neměla jsem čas jít nakupovat.
Ne, vážně, to je v pohodě. Je to skvělý. Hodí se to.
Je to jen srandovní, nemyslíš?
Když si nemůžeš něco dovolit, je to fakt drahý.
A pak, až si to dovolit můžeš, je to zadarmo.
Tak trochu paradox, ne?
Svět je trochu takovej, řekla bych, v mnoha věcech.
Když jsme mluvili o těch papparazzi...
Nedávno jsem viděla tvý fotky v bulváru.
O tom mi ani nemluv.
Co jsem měla na sobě?
Promiň.
Haló? Ahoj, Lindsey.
Jsem dole, v kavárně s mou sestřenicí Shelly.
To už je...
Dobře. Budu tam do minuty. Ahoj.
- Zpátky do práce? - Jo.
Zpátky se dřít?
Chceš jít nahoru?
Nebude to moc zajímavé, ale zvu tě.
Co, sledovat tě, jak děláš interview a podobně?
Jako Noční Show?
Možná bys mi mohla poslat to CD nebo dopis nebo něco.
- Jo, stejně bys to ale nečetla. - Nech toho. Pokud bys to poslala, tak jo.
Musím už vážně jít. promiň.
Ráda jsem tě viděla. Máš moje čísla?
Opatruj se. A všechny ode mě pozdravuj.
Jo i ty ode mě...
Jestli si mě vůbec pamatujou.
- Ahoj, Catie. - Měj se, Shell.
- Možná mě příště seznámíš i s Louem. - Jo.
Je to Lee.
Promiň.
Můžu dostat tequillu? Díky, dvojitou, a menu.
Promiňte, ale tady se nekouří.
Tak Jacku, řekneš mi o své Tesla transformátoru?
Říkala´s, že o tom nechceš slyšet.
Jo, ale to bylo předtím.
Nevím, jestli o tom chci mluvit.
Ale no tak, Jacku.
Tahal ses s tím až sem.
No tak, pověz mi o tom.
Postavil jsem to přesně podle vzoru Nikola Tesly.
Je to vzduchový transformátor...
s primárními a sekundárními cívkami, které jsou vyladěny tak, aby rezonovaly.
Je to v podstatě zvyšovací transformátor,...
který přemění relativně vysokoproudé nízké napětí na nízkoprodué vysoké napětí...
na krátkých vlnách.
Pamatuješ,...
když jsme byli děti, měla´s malé zrcadlo pro barbíny?
Jo, to si pamatuju.
Mělo takovou malou zářivku.
Nikola Tesla vynalezl zářivku.
Nebýt jeho, nebyl by střídavý proud,...
rádio, televize, rentgeny...
indukční motory, bodovky, lasery.
Nic z toho by neexistovalo, nebýt jeho.
Nebo ta skupina, Tesla.
Vtipný.
Tesla byl opravdovej génius.
Kdyby lidi více ocenili jeho myšlenky, svět by byl mnohem lepší.
Sdělovací prostředky by byly zadarmo, doprava zadarmo,...
zadarmo energie pro všechny.
To je to, proč ho nakonec zdiskreditovali. Kvůli bezplatné energii.
Všiml si, že Země je vlastně vodič akustické resonance.
To je úžasný.
Tak, Jacku, ukážeš mi, jak ten transformátor funguje?
Jo, dobře.
Budeš potřebovat tohle.
- Tak, seš připravená, Meg? - Jsem.
Sakra. Něco se pokazilo.
Ale bylo to krutý.
Jo, ale nemělo to přestat. Mělo to jet dál.
Nevím, co se stalo.
Možná´s zapomněl kondenzátor?
Ne, nezapomněl jsem kondenzátor, Meg.
Možná, že to vypnul tvůj KPU.
Jo, tvůj Konektor Pro Uzemnění.
Jo, já vím, co je KPU. Tím to není.
Nemusíš na mě hned vyjet.
Myslím, že možná že, vzdálenost mezi kontakty svíčky je moc velká.
Jo, to by mohlo být ono.
Možná.
Jo, tím to je. To je ono.
Máš pravdu. Předtím jsem to nekontroloval.
Jdu domů a podívám se na to.
- Jdeš zítra na bowling? - Jo, budu tam.
Dobře, tak se tam uvidíme.
Země jako vodič akustické rezonance.
Haló, kdo je to?
Laura. Ahoj, tady je Alfred Molina můžu mluvit se Stevem Cooganem.
M-O-L-l-N-A.
Ten herec, jo.
Jen jsem překontrolovával, jestli je Steve...
Ah, je. Skvěle, OK.
Jen pro případ, moje číslo je...
Haló?
- Ahoj, Alfrede. - Steve, ahoj.
Jsem tak rád, že sis udělal čas. Posaď se, prosím.
Zrovna jsem mluvil s tvou asistentkou Laurou, jestli už seš na cestě.
- Jsem tu. - Fantastický.
Dovolil jsem si objednat trochu čaje.
Můžu?
To je dobrý, já sám.
Tady máš mlíko.
Pravej čaj.
Je těžký ho sehnat.
Říkal jsem si, že kdybych někdy vyhrál Golden Globe nebo Academy Award,...
využil bych příležitosti a řekl Amíkům, jak udělat pořádnej čaj.
- Na dobrej čaj. - Na zdraví.
Líbí se mi tvůj kabát.
Jo, je od Viv Westwood.
Mám slabost pro britské návrháře.
Nevím, co je s těmi americkými.
Jsou až moc zdrženliví.
Není ti trochu teplo? Venku je okolo třiceti.
Ne, venku si to sundávám.
Mám to kvůli té klimatizaci.
- Tak jak dlouho už žiješ v LA? - Jsme tu asi sedm let.
Milujeme to tady.
Rád to tady navštěvuju.
Vždycky ale říkám, rád to tu navštěvuju, ale ještě raději odjíždím.
Palmy...
Ty palmy mě pěkně serou.
Není to tu pro každýho. Mně se tu líbí.
Jsem tady kvůli práci a tak...
Je skvělý tě zas vidět.
Musím říct, že jsem tvůj velkej fanda...
to, co´s udělal v televizi, všechny ty komedie...
Mám všechno na kazetách. Nechal jsem si je poslat. Je to super.
Díky.
Nápodobně, taky si tě moc vážím.
Skvělý.
Viděl jsem tu televizní sérii, kde´s hrál.
Jo, ty´s to viděl?
Jo. Zajímavý.
- Zrušili to. - Jo, slyšel jsem.
Dělat komedii je tak těžký.
Zdá se, že si teď vedeš dost dobře. Seš teď docela vytíženej.
Proto seš tady?
Kolotoč setkání a schůzek. Je to fajn.
Lidi si tě nakonec všimnou, což je dobrý.
- Je to někdy aspoň zajímavý? - Jo.
Musím říct, že´s byl fantastickej...
ve 24 Hodinách. Ne vážně, 24 Hodinová Party, to byl vážně vodvaz.
- Brilantní. Skvělá práce. - Díky.
Vážně brilantní. Bylo to...
I kritiky...
Byly sakra dobrý.
Byl jsem ohromenej, protože to bylo...
Nemyslel bych si, že tolik lidí pochopí ty kulturní odkazy.
Jako by, Manchester, raný 80tý léta, celá hudební scéna.
Divil by ses...
Hodně lidí to nemuselo pochopit...
Znají ty kapely,...
ale to všechno, tvá role, to, že to šlo v televizi...
Chceš cigaretu?
- Promiň, jsou francouzský. - Ne, to je v pořádku. Díky.
Nechám si ji na potom.
Dobře.
Laura říkala, že...
ses na to setkání vážně těšil. Neřekla mi, až jak moc.
Nechtěl jsem to říkat do telefonu, protože by to znělo divně.
Dovedu si představit, co si asi myslela. Volal jsem zničehonic...
Zavolal jsem a Adam jí předtím neřekl, kdo jsem.
Řekl jsem, "Musím mluvit se Steve Cooganem."
Ale chtěl jsem tě vidět osobně.
Když jsem zjistil, že tu za pár dní budeš...
Myslel jsem, že to bude skvělá příležitost...
Nicméně, abych to uvedl na pravou míru.
Jsem tak nadšenej.
Pokusím se to vysvětlit.
Vždycky jsem byl nadšenej do historie...
a do lidských životů...
a všechny ty drobnosti, jak se dostat z místa A do místa B...
a všechny detaily v lidským životě,...
který mají každej svý kouzlo.
A tak jsem dělal ten výzkum a...
přišel na tohle.
A v jakém stavu to je... Je to hotový nebo rozpracovaný?
V jaké je to fázi?
Omlouvám se. Cítím se trapně.
To není... To není práce. S prací to nemá co dělat.
Není to projekt.
Dělal jsem genealogický výzkum a přišel na to...
Objevil jsem...
- Pane Coogan? - Ano?
- Jste to vy, že? - Ano, jsem.
- Jsem vaše velká fanynka. - Nejste tak velká.
Jen tam, kde je třeba.
- Mohla bych vás požádat o autogram? - Samozřejmě.
- Skvěle. - No, byl jsem odhalen.
Kam ho chcete?
Papír stačí.
- Ne, na to ne. - Promiň.
- Možná mám nějaký v tašce. - Dobře.
Jenom chviličku.
Ah, kruci.
- Omlouvám se. - To je v pořádku.
- Jenom minutku. - Nikam nespěchejte.
- Tady, prosím. - Dobrá a jak se jmenujete?
Katy.
- S "Y." - Dobře.
A je to Katy.
- Ahoj. - Alfred je taky herec.
- Tady. - Díky. To je skvělý.
- Moc vám děkuju. - Není zač.
- Páni! - Vraťme se k tomuhle.
Nechci tě moc obtěžovat, vím, že máš moc práce.
Jak jsem řekl, dělal jsem tenhle genealogický výzkum...
Jen tak pro sebe, ze zájmu. Nehledal jsem nic konkrétního.
A přišel jsem na tohle.
Zkrátím to.
Steve Coogan.
Fanfáry.
Věc se má tak, Steve, ...
že ty a já jsme bratranci.
Jak to myslíš? Myslíš umělecky?
Ne, myslím normálně. Jsme bratranci. Jsme příbuzní.
- To je úžasný, no ne? - Jo. Seš si jistej?
Je to asi takhle, hele:
Můj pra pra dědeček...
byl tvůj pra pra strýc.
A ještě dřív jsme měli společnýho pra pra pra dědečka.
Mý předkové jsou Iři, ale vím, že tam byl i Ital...
To je ono. Ten italský příbuzný...
je pra pra pra pra dědeček Giuseppe.
- Není to ohromný? - Jo, je to...
Je to dost podrobný.
- Jo, dělal jsem to sám... - Úžasný.
Myslím, že je skvělý, že můžu říct, že jsem příbuznej se Stevem Cooganem.
Stejně tak já můžu říct, že jsem příbuznej s Albertem Molinou.
Alfredem.
Moje babička se o to zajímá. Bude nadšená.
Bude moc nadšená.
Je tvá velká fanynka. Líbíš se jí v...
Boogie Nights.
Jo. V trenkách a s brokovnicí?
Jednou o tom mluvila...
Skvělý.
Vím, že je to dost zčistajasna, ale zamysli se nad těma možnostma.
Je to fantastický. Podívejme se na to.
Jsme oba herci. Zjistili jsme, že jsme bratranci.
Mohli by jsme spolu pracovat, třeba i hrát.
Mohli by jsme udělat film.
Vlastně by jsme mohli udělat film o tomhle.
O objevení téhle fantastické věci, že jsme bratranci.
Příběh by mohl být ten, že dva herci...
zjistí, že jsou bratranci. Vlastně by jsme mohli hrát sami sebe.
Byli by jsme v tom filmu. Já bych byl Fred Molina, ty bys byl Steve...
Byli by jsme bratranci v tom filmu.
To je fantastický. To by bylo skvělý, vážně skvělý.
Nebo ne. Můžeme to odložit.
Měli by jsme občas zajít na pivo. To by bylo skvělý.
Možná i společně na dovolenou, jen my dva...
aby jsme se líp poznali.
Nejsi gay, že?
Ne.
Ne, jsem ženatý.
To byl i Jakub I.
Promiň. Já nevím, jen mě to tak napadlo.
- Musel jsem se prostě zeptat. - Chápu.
Vím přesně, co si myslíš.
Kdyby za mnou někdo přišel a řekl, "Já jsem tvůj bratranec"...
Taky bych si myslel, že je blázen.
Ber, že to říkám já. Já nejsem blázen.
Jen si myslím, že je to pro mě fantastická, výjimečná,...
- potěšující věc. - To rozhodně.
- A jen jsem chtěl, abys to věděl. - Pro mě taky.
Vše co chci, jestli vůbec něco, je to,...
abys tuhle výjimečnou věc vzal na vědomí a ...
měl mě rád.
Jo, to můžu.
Musím jít.
Neřekl jsem ti to, ale mám dnes ještě jednu schůzku.
- A už je dost hodin. - Rozumím.
Je to v Universal. Superpočítače, obchodníci,...
- Tohle... - To je pro tebe.
- To je skvělý. - Je to tvoje.
- Dám pozor, abych to neztratil. - Jistě.
Ještě tady pár dní budeš, ne?
Tak by jsme se mohli vidět, ještě než odjedeš.
Jen přemýšlím, jestli něco nemám...
Moc se mi to nehodí.
- Mám toho moc. - Rozumím.
Žádnej problém.
Dej mi číslo na mobil a já ti zavolám, než odjedeš.
No, to má háček.
Tady ve Státech je tri-bandová síť, ...
která je jinačí, než v UK...
a je to tak trochu...
Mobily tady nefungujou, takže je mi ten můj tady na nic...
- V Americe. - Chápu.
No, tak mně dej číslo na pevnou. Zavolám ti.
- Máš číslo na můj messenger, ne? - Jo.
Skvěle, takže jsme spojení.
Nemůžeš mi dát číslo na pevnou?
Můžu říct ne?
Protože nic, absolutně nic osobního...
Já jen, že svý číslo nikdy nikomu nedávám, nikdy.
Je to jen taková soukromá věc.
Je to jen pravidlo a já si vždycky říkám, "Drž se pravidla."
Je to spíš taková filozofie, než pravidlo.
Nedal jsem číslo plno význačným lidem.
Jednou jsem ho nedal ani Samu Mendesovi.
Takže seš v dobré společnosti.
Jestli to je dost dobrý pro Sama Mendese, je to dost dobrý i pro mě.
- Myslím, že to je můj. - Pravda, protože můj tady nefunguje.
Promiň musím to vzít. Hned to bude.
Haló?
Ano, jistě.
Spikeu, nazdar. Jak se máš?
Dostal´s tu zprávu.
Můj agent ti zrovna volal, aby se ujistil, že jsme všichni na stejné stránce.
Ne, produkce se ujmeš ty a já se postarám o to ostatní.
Znáš to, umělecká poctivost, a tyhle ty věci.
Jinak to nech všechno plavat.
Ty parchante, ne.
Dobře.
Ta neděle platí? Dobře.
Uvidíme se tam? Dobře.
Dobře. Tak zatím, Spikeu.
- Promiň. - To je v pohodě.
To byl Spike Lee?
Ne. Toho ani neznám. To byl Spike Jonze.
- Zbožňuju ho. - Jo, je to dobrej chlap.
Jsme přátelé už dlouho.
Jsme oba nadšení do turistiky.
- No, to je nudný. - Ne, pokračuj.
Jsme v jednom klubu a o víkendech chodíme na výlety.
Je dost zapálenej ekolog.
Spike Jonze je „objímač stromů“. Ježíši, to by mě nikdy nenapadlo.
Myslím, že má raději výraz „člověk listů“...
...i já.
Dobře, chci říct, to je... Nepochop mě špatně. To je skvělý...
Miluju stromy. Myslím, že by jich mělo být víc.
Když píšu na papír, popisuju obě strany.
Rád bych...
Víš, poruším to...
blbý pravidlo o telefonních číslech.
Je to na hovno.
Bylo by blbý, kdybych ti teď dal svoje číslo?
Jo.
Musím jít. Promiň.
- Zaplatím to. - Dobře.
Kurva!
Zatracenej RZA. Kde kurva vězíš?
- Hej, mír. - Bobby.
- Omluv že du pozdě. - To nic není.
- Zrovna sem ti chtěl brnknout. - Měl sem kurva domácí pohotovost, vole.
- Domácí pohotovost? - Jo, domácí.
Sophia a Sifuovi děcka dostali chřipku a sou nemocný.
Tak sem tam skáknul a předepsal jim nějakou bylinnou medicínu.
Řek´ sem jim, ať vysadijou mléčný výrobky, a dostanou do sebe kyselinu citronovou...
a pak by se měli cejtit líp.
- Takže ty seš teď doktor nebo co? - Jo, říkal sem ti to.
Studuju alternativní medicínu dva roky, vole.
Myslím, starodávný léčebný metody a todle všecko.
To ti povim...
Znám i určitý chirurgický metody, kerý můžeš dělat s vrtačkou.
S elektrickou vrtačkou.
To myslím smrtelně vážně.
Když je člověk DJ, má jemný ruce, víš jak to myslím, ne?
Podle mě, hudba a medicína patřej k sobě.
Je to jak dvě planety rotující kolem jednoho slunce.
Takže bong-bong.
- Dáš si trochu čaje? - Jo, chrstni to tam.
Je to bylinkový, chlape. Žádnej kofein.
A vo tom mluvim. Žádnej kofein. Kofein je teď k smíchu, chlape.
Pověz mně o tom.
Z kofeinu sou deprese,...
člověk je z něho popudlivej, srdce ti bije rychlejc.
Rychlejší tlukot, víš jak to myslím?
A co je nejhorší, když piješ kafe, chce se ti pak srát.
Víš jak to myslím? Takže se vod toho snažim držet dál.
- Jasně, ruce vod toho. - Svěží a čistý. Žádnej kofein.
- Na Liquid Swordovu rodinu. - Ne, na Bobbyho Digitala.
- Wu-Tang navždycky. - Wu-Tang navždycky.
Chcete ještě někdo kafe?
- Kuchyně zavírá. - Ne, my kofein nepijem.
- Ne? - Ne.
To nevíte, že vás může kofein dostat do pořádnýho deliria?
- Deliria? - Do vážnýho deliria.
Tak to mně pověz.
No, tak to může být můj problém, delirium.
Chlape, nejste vy, Bill Murray?
- Jste Bill Murray? - Jo, jsem Bill Murray,...
ale zůstane to jen mezi náma, jo?
Jen mezi náma.
A vy jste příbuzní?
Jo, sme bratranci. Sme rodina.
Ne, děláte si ze mě prdel, protože ste potížisti.
- Potížisti? - Wu-Tang Clan.
Jo, Wu-Tang Clan.
- Ty seš GZA, genius. - Jo.
- A ty seš RZA... - Alias...
- Bobby Digital. - Jo, vyzná se v hip hopu.
A vy jste Bill Murray.
Bill "Na Hromnice Krotím duchům prdele" Murray.
- "Komu budete volat?" - Já vím. Jen to nikomu neříkejte.
Jak to myslíš, nikomu to neříkejte, Bille Murray?
Lidi sem přídou a uvidí tě. Seš Bill Murray. To je jasný.
Ledaže bys nechodil v převleku nebo něco.
Mám na sobě určitej druh převleku.
Sakra, to je krutý, vole.
- Ste fakt kofeinovej závislák, co? - Nechte si to pro sebe. Jen mezi náma.
Tady. Nazdraví.
Víš, ještě než sem toho nechal...
Pil sem to každou noc,...
než sem šel spat. Zdaj se ti pak rychlejc sny.
Jako když dáš kameru na kapotu závodního auta...
a jenom...
Takový byly mý sny. Jen tak prosvištěly.
- Ty seš blbej, vole. - Je blbej, že?
Ty vole.
Znám chlápka, co kafe zmrazuje.
Píchne do toho špejlku a udělá si kafe nanuka.
Kafe nanuka.
Sakra. To nezní dobře, Bille Murray.
To není chřipka nebo tak něco. To je jen kuřáckej kašel.
Já říkám, že nikotin narušuje centrální nervovej systém,...
tvou dýchací soustavu.
Ve velmi malých dávkách způsobuje ochrnutí.
- Fakt? - Jo, fakt, chlape.
Je dokázaný, že stačí čistých 50 miligramů,...
aby se ti staly osudný.
- Kolik je v jedné cigaretě? - 3 miligramy.
A věděl´s, že nikotin používaj i do insekticidů na zabíjení...
- hmyzu? - Pak to je dobrý, jestli to zabíjí hmyz, ne?
Seš snad hmyz, Bille Murray?
- Ježíši, RZA, kecáš jako doktor. - On je doktor.
Vlastně se specializuje na alternativní medicínu.
Tak to je, alternativa pro tuhle planetu.
Udělejte mi laskavost a nikomu neříkejte, že jste mě tu viděli, jo?
Nám můžeš věřit, Bille Murray.
- Schováváš se nebo tak něco? - Jo, tak trochu.
Možná to je tím deliriem.
- Vážným deliriem. - Vážným.
Jestli seš na tom špatně, mám něco, co ti pomůže s tvým utajením.
Vem si tohle.
- Dělej si s tím co chceš. - Ježkovy zraky.
- Užij si to. - To ste nemuseli. To je skvělý.
Taška plná věcí pro tebe, Bille.
- Díky. - To je v klidu.
Vážně si toho cením.
To je skvělý.
Doktore, co mám dělat s tím kašlem?
Zrovna sem o tom přemýšlel. Tak poslouchej.
- Vem si peroxid vodíku. - To máme, kdyby se někdo řízl.
Nařeď to půl na půl s vodou,
a vykloktej to. Nepolikej to, vyplivni to.
Nepolikat, Bille Murray.
A jestli to nepomůže, použij čistič na trouby.
Jo, to taky máme.
- Díky. - Krutý.
Díky. Hned to vyzkouším.
- Dobrý. - Dobrý, vole.
- Bill kurva Murray. - To je šílený, vole.
- 3:00. - Co je?
Řek jsem Ghostovi, aby tady byl ve tři.
Neboj. Víš, že příde vždycky pozdě.
- Budem tady celou noc. - Myslíš, že si tady můžem puknout?
- Ne, je tady moc teplo. - Ale vždycky sme si tady dávali...
Jo, dokud to tady Dirt Dog nevyhodil do vzduchu.
Jak říkal Deflon, "Nikdy nenech Dirta samotnýho, chlape."
Tak co? Co chceš dělat?
- Něco si zahrajem. - Dobře.
Šachy? Tak dobře.
- Tohle je náš účet od Murrayho? - Ten nepotřebuje prachy, vole.
- Nevadí, zacáluj to. - Myslíš, že mu mám nechat dýžko?
- Myslíš, že používá ten čistič na trouby? - Nevím, ale poď už kurva.
Seš v pořádku, Taylore?
- Ne, ani ne. - Co se děje?
Já nevím. Cítím se tak odcizeně.
Ztratil jsem kontakt se světem.
Znáš tu píseň od Mahlera...
- „Ztratil jsem směr“? - Ne.
Je to jedna z nejkrásnějších...
a nejsmutnějších písní vůbec.
Skoro ji slyším.
Taky to slyšíš?
Už je to pryč.
- Ale slyšel jsi to? - Myslím, že jo.
Znělo to celou budovou.
- Kde to jsme? - Ve zbrojnici, Taylore.
"Ve zbrojnici, Taylore."
Znělo to tak silně a těžce.
"Zbrojnice."
Nikola Tesla...
si všiml, že země je vlastně vodič...
akustické resonance.
Nemám ponětí, o čem mluvíš.
Můžeš mně to vysvětlit?
- Ne, ani ne. - Já vím.
Budem dělat, že je tohle kafe šampaňský.
Proč by jsme to dělali?
No, na oslavu života.
Víš, jak to dělají bohatí a vznešení lidé.
Nóbl lidé.
Mám raději kafe. Obyčejný kafe pracujícího člověka.
Jsi tak zaostalý, Bille. Víš, co je tvůj problém?
Co?
Nemáš joie de vivre (radost ze života).
Ne?
Ne. Krom toho, tohle kafe je strašný.
- Máš recht. Je fakt hnusný, co? - Hrozný.
Navrhuji přípitek.
A na co si připijeme?
Na Paříž dvacátých let.
Josephina Bakerová, Moulin Rouge.
„Jak je?“, „Dobře...“
A taky...
na New York – 70tá léta.
Pozdní 70tá léta.
Vážně? Tak jo.
Na zdraví.
Výtečné, že?
Šampaňské: Nápoj bohů.
To je všechno, co máš na oběd - - kafe a cigareta?
To není moc zdravé.
Už jsme obědvali dřív.
Jo?
Teď jsme na pauze – pauze na kafe.
Jak deprimující...
Jak dlouho máme pauzu?
Okolo 10 minut, už je skoro po ní.
Řekni, že to není pravda.
- Tak? - Co?
Žádal jsem tě, aby´s řekl, že to není pravda.
Co není pravda?
To je jedno.
Musím si zdřímnout.
Vzbuď mě, až bude po přestávce.
No, máš na to ani ne dvě minuty.
A teď zprávy.
Při jejich tvorbě byly spotřebovány 3 litry kafe a stáhnut karton špinek. A ještě...dalších věcí :)